Tidigare i "Nashville"...
- Proverna var avvikande. - Jag tog steroider, men har slutat.
Det enda jag har fått av dig är mitt namn.
Jag är bråkstakens far.
Vad gör du i skolaulan? Du förtjänar en riktig scen.
Det är Brads grej. Inget för dig.
Min fru är borta, jag flyger till Bolivia.
Med lite tur följer hon med hem.
Jag kommer inte hem.
Nästa gång du vill hjälpa till tar du hit honom.
- Förlåt. - Du blir sen.
Killarna på repet väntar, men de kan vänta lite till.
Nej. Iväg med dig och var fantastisk.
- Kommer du till Bluebird i morgon? - Ja, jag kommer.
- Kom igen... - Vad är det?
Du! Hur ska jag kunna gå härifrån när du ser ut så där?
Du kan börja med att lämna sängen.
Och gå till din bil och sätta in nyckeln i tändningen. Det är lätt.
- Jag är på väg. - Jaså? Det ser inte så ut.
Jo, jag är på väg.
- Dell sa att vi kan äta efter detta. - Jag kan ta det.
Så att hon tror att jag latar mig? Nej tack, sir.
- Ni verkar komma bra överens. - Ja, hon är en bra kvinna.
Jag har en sådan morbror. Jag klarar mig inte utan honom.
Han spelar på Bluebird i morgon kväll om du vill hänga med.
- Det är inte min grej. - Musik?
Jag tänkte att eftersom du spelade häromdan...
- Tittade du på? - Jag hörde dig.
- Du verkade inte vilja dölja det. - Det var inget särskilt.
Så du har inte ändrat dig? Om din musik.
- Du fattar inte. - Jag försöker.
- Jag tänker inte gå på nån spelning. - Okej.
Var är det som är så svårt för dig?
Jag har annat att tänka på. Vi ses senare.
Där är min lilla tjej.
Har du saknat pappa? Jag har saknat dig.
Du måste vara helt slut.
Hon kommer tillbaka, Avery.
Kan du stanna i några dar? Jag klarar inte av att vara ensam.
Ja, vad du än behöver.
Har du haft kul?
Varför tränar du härnere nu?
- Jag brukar klara fler. - Jag är glad om jag klarar en.
- Det första leendet sen i går. - Jag har tänkt en del.
I 48 timmar? Mycket tänkande.
Vår vänskap är viktigare än det jag har med henne. Jag står på din sida.
- Vad är det som pågår med henne? - Något... Ingenting... Jag vet inte.
Det handlar inte bara om Alannah.
Det handlar om varje vackert ansikte med fin röst som kan ta min plats.
Vad pratar du om?
Jag såg hur publiken tittade på henne. Det fick mig att känna mig...
...liten. Det har jag aldrig känt på scen förr. Det skrämde mig.
Är du galen? Vet du vem du är och vad du har gjort?
Det handlar om vad som finns härinne. Det gör all skillnad.
Gjorde du precis det där?
- Vad jobbar du med? - En låt.
- Den är jättefin. - Det är till min EP.
Vi sa ju att vi skulle diskutera det först.
Du hade ju planer för mig.
Vi kan prata om det men det involverar ingen EP.
- Varför inte? - För att du är 14 år.
Många släpper musik i min ålder, även yngre.
De flesta av dem släpper sockersöt, oäkta disneyfierad pop.
- Det är åldersrasism. - Det är realism.
- Maddie släppte en EP. - Hon var äldre.
Jag är inte som Maddie. Jag vill bara göra musik.
Bra, det borde du göra. Skriva och spela in.
Kom på vem du är som artist.
Folk kommer att försöka bestämma det åt dig.
- Ja, ja. - Vi ordnar det.
NASHVILLES NÄSTA COUNTRYSTJÄRNA
- Vad menar du? - Hon är kvar.
- Kommer hon tillbaka? - Vet inte.
Jag försöker smälta det. Det går inte så bra.
Det var tråkigt.
Titta vem jag hittade på parkeringen.
Är ni redo för det här? Last Highways har bjudits in att uppträda i "Chew".
- Menar du det? - Det är ju fantastiskt.
Deras producent var hänförd.
De vill ha "Love Street Breakdown" och "Limitless".
- Så de vill att Alannah sjunger? - Spelar det nån roll? Det här är tv.
Jättebra nyheter, Bucky. Tack.
Bucky? Jag kan inte vara ledsångaren i båda låtarna.
- Varför inte? - Det är deras band, inte mitt.
Alannah, de är proffs. Du hörde dem. De förstår.
Jag sjunger inte båda låtarna.
- Du ville träffa mig. - Vet du hur man lagar en fax?
- Jag har aldrig faxat något. - Du vet inte vad du missar.
- Jag är förvånad över att du är kvar. - Varför?
Ung och vacker brukar inte gå ihop med kroppsarbete.
Jag sa ju att om du vill hjälpa Sean ska du komma till mig först.
Vad ville du uppnå med att ta med honom ut?
Han ska ingenstans. Och det var min morbrors spelning, inte nån dejt.
Det är irrelevant. Posttraumatisk stress är en konstant kamp.
Det är olika för alla. Sean har torgskräck.
Att lämna huset är jobbigt för honom. En klubb vore skrämmande.
En sån inbjudan är ångest för honom. Så hjälp till på ett annat sätt.
Hur ska han bli bättre om han inte konfronteras med sin rädsla?
Är du hans terapeut nu?
- Hej. Tack för att ni kom. - Självklart. Det missar vi inte.
Tjenare. Daphne är där borta.
Han har inte pratat på hela kvällen.
- Daphne är inte glad i mig heller. - Jaså? Vad har hänt?
- Hon vill göra en EP? - Menar du det? Det är ju jättekul.
- Är det? - Ja. Det tyder på ambition och driv.
- Det är bra egenskaper. - Jag är bara orolig.
Det är så mycket avvisning i branschen.
- Det gäller väl alla? - Inte min dotter.
- Jag måste tillbaka. - Ha det så kul.
Nästa låt handlar om att bra saker kommer till den som väntar.
Tack.
- Vill du prata med mig, Jake? - Nej.
Okej, men vet du vad? Mina regler gäller i mitt hem, så du måste.
- Du låter som pappa. - Säg inte så.
Varför gifte du dig från första början? Vilken katastrof!
Jag fick ju dig på köpet. Det är värt 100 katastrofer.
- Han skickar mig på internatskola. - Va?
Jag hörde ett samtal mellan pappa och Terry, revisorn.
Han betalar till Philip Austin.
- När hörde du samtalet? - I går kväll.
- Varför har du inte sagt nåt? - Skulle de ha haft nån betydelse?
- Han kan inte göra så här, Jake. - Lämna mig bara i fred.
- Han har hotat med det förr. - Kanske nu också.
Jag vet inte. Jag vet att jag måste säga något till honom.
- Jag är rädd att jag inget kan göra. - Låt mig göra nåt.
Det finns inget du kan göra, Deacon. Tro mig.
- Är det på grund av oss? - Kanske. Jag vet inte.
Det är värre än så. Det handlar om att jag vågar vara lycklig.
Då behandlar han Jake som skit för att hämnas på mig.
- Ha inte dåligt samvete. - Det är svårt att inte ha det.
Jag måste lösa det här.
Jag vet att du inte vill prata om det nu.
Men jag ska inte ge dig några råd, men jag är orolig för dig.
- Vad du än känner finns jag här. - Tack, det uppskattas.
Hej.
- Vad sa du till Bucky om tv-giget? - Vad menar du?
- Är det så du visar din lojalitet. - Vad pratar du om?
Producenterna ringde. Nu vill de ha en låt med Alannah och en med mig.
- Jag är ingen välgörenhet. - Det har jag inte påstått.
- Det var jag som bad Bucky om det. - Tack så hemskt mycket...
- Varför är du arg på henne nu? - Jag är inte arg på någon!
- Var är pappa? - Jag vet inte. Vart ska du?
- Behöver du skjuts? - Nej, det behövs inte. Tack.
Hej då.
Jag kommer.
Hej! Kom in. Vad gör du här?
- Jag har tvättat den. - Har du tvättat min filt?
Jag använde den ju. Rena sängkläder.
- Militärvanorna sitter kvar. - Vad snällt. Tack.
Om du fortfarande ska gå på din morbrors spelning -
- kanske jag kan hänga med om det är okej.
- Det var tyvärr i går kväll. - Nästa gång, då!
Det är en annan grej i kväll.
Det är slutsålt, men jag kan få in oss.
- Slutsålt? - Men jag känner ägaren.
- Det låter krångligt. - Inte alls.
- Vill du ha kaffe? Sätt dig. - Visst. Tack.
- Då kan du gå in. - Tack.
- Är du nervös? - Inte direkt.
- Stå rak i ryggen, Sarah. - Visst är mammor jobbiga?
- Sluta kladda på mitt hår. - Verkligen.
- Hur mycket hatar Will mig? - Han hatar inte dig.
Han är bara känslig just nu. Jag vet inte varför.
Det var inte mening att göra honom arg.
Jag vill att alla är glada så att vi kan göra musik.
- Jag förstår. Det är väldigt snällt. - Tack.
- Du, då? - Vad då?
Jag kunde inte undgå att höra vad som pågår.
Det är sånt som händer med Juliette.
Jag hoppas att allt löser sig. Jag tycker att hon är fantastisk.
Relationer är svåra.
Ja. Vissa av dem...
- Vi ses i morgon. - Bra.
Hej, jag heter Ilse. Vad heter du? - Daphne Conrad.
- Vad ska du sjunga? - En låt som jag har skrivit.
Wow. Jag höjer handen när tiden är ute.
Sätt igång när du är redo.
- Du vet väl vem det är? - Vem är det?
Rayna Jaymes dotter.
Det var helt fantastiskt. Det var mer än nog. Tack.
Tack.
Vi har känt varandra länge. Försöker du lura mig?
- Jag hör att du ljuger... - Han är i telefon.
Jag får ringa upp honom.
- Varför gör du så här, Brad? - Det är okej, Leah.
- Alltid ett nöje, Jess. - Erkänn att det inte är om honom.
Han gör inte läxorna. Han har brutit vårt avtal.
- Nu måste han vara en man. - En man? Han är 13 år gammal.
- Ska han bo hemma som 28-åring? - Du skickar inte iväg honom.
- En domare håller nog inte med. - Du vet inte vad vår son behöver.
Efter att han framförde -
- vad fan det nu var behöver han vägledning.
Han måste hamna på rätt väg och inte driva runt planlöst.
- Om han hade en kärleksfull far... - Nej, nej. Ursäkta mig.
Jag gör det här av kärlek.
Han fick högst betyg på datorprovet. Av alla åttor.
Hans lärare ringde mig och sa att hans möjligheter är oändliga.
Så varför skickar du iväg honom?
För att du står i hans väg.
Du är som en Apache-helikopter.
Hur ska han lära sig att stå på egna ben?
Ska jag låta honom falla? Skickar du inte iväg honom då?
Så som du behandlar honom nu avgör vem han blir.
Varför förstår du inte det?
För att det är skitsnack!
- Det vet alla! - Dämpa dig.
- Det här handlar om mig. - Det handlar alltid om dig.
- Jag låter dig inte göra det här. - Det är redan klart.
- Det är inte över. - Han börjar nästa termin.
Jag föraktar dig.
Och jag tycker att du är jättefin i dag.
- Ska de bara ta honom ur skolan? - Tyvärr.
- Kan hon inte stämma honom? - Det gick dåligt i vårdnadstvisten.
- Hon kan inte gå upp i rätten. - Så sorgligt.
Det är livet ibland.
Har du sett honom i skolan? Verkar han må bra?
Nej, han verkar aldrig må bra. Hans pappa är jättesträng.
- Hur är det med dig? - Jag var på audition i dag.
- Va? - Vad gjorde du?
Jag gick dit, anmälde mig och sjöng en låt.
Brad Maitlands program? Som jag sa att du inte fick vara med i?
Har du lyssnat på vad jag har sagt om...
- Hans föräldraskap är inte relevant. - Det är hans program!
Det går inte att lita på honom.
- Du kan göra musik utan programmet. - Jag är tydligen inte redo.
- Va? - Det var inte det jag sa.
Jag sa att världen inte var redo för en 14-åring.
Du har nåt speciellt i dig och de kommer att försöka ändra på det.
- Det är sant. - Tar du hans parti?
Vi säger bara vad som kommer att hända.
- Vi kan göra musik tillsammans. - Du har din egen karriär nu.
- Vart ska du? - Pappa...
Okej, vackra människor. Vi har en överraskning i kväll.
Låtskrivare som tror att de kan sjunga.
Det var svårt att hitta en parkeringsplats.
- Var ska vi sitta? - Är du full?
- Allt väl? - Ja då.
Är allt som det ska?
Du måste lämna mig i fred.
- Varför? - Jag kan inte lagas.
- Jag försöker inte laga dig. - Visst...
- Det är okej att vara rädd. - Du har aldrig varit rädd.
- Vilket skämt. - Har du beskjutits?
Har dina vänner sprängts framför dig?
Jag är ledsen för det.
Kan du vänta lite? Snälla, lyssna.
Jag vet inte hur det var för dig, men jag vet hur det är för dig därinne.
Man behöver inte bli beskjuten för att förstå.
Man kan inte andas och får panik. Man kan inte leva i denna värld.
Det spelar ingen roll. Inget kan få det att försvinna.
- Du kanske inte har hittat rätt än. - Vad då? Fler mediciner? Mer terapi?
Jag är trött på att alla tror att jag är galen.
Jag vill stänga av bara för en dag.
Jag vill vara som alla andra under en kväll.
Det önskar jag dig och mig själv också.
- Jämför dig inte med mig! - Det gör jag inte.
Lyssna på mig för ett ögonblick.
Jag såg dig därinne.
Du tittade på alla som om de mådde bra.
Du vet inte vad som pågår i deras liv.
Nån därinne har fått stryk av sin pappa varenda kväll.
Mer än en har blivit våldtagen.
Nån har förlorat ett barn, en förälder, sitt livs kärlek, sin vän.
Det är svårt att vara människa. Även om man inte har blivit beskjuten.
Jag har predikat klart.
Jag skjutsar hem dig.
- Hej, Deacon. Allt väl? - Säg det...
Hon kommer inte tillbaka.
- Vad pratar du om? - Säg det... Det var det hon sa.
Jag förstår inte. Vad menar du?
När jag träffade henne var hon som en helt annan person.
Var det bättre eller sämre? Det var definitivt inte Juliette.
Hon säger att hon måste ta avstånd från alla i sitt liv. Vi är giftiga.
- Till och med Cadence? - Nej, det handlar inte om henne.
Jag frågade mig själv det på planet hem.
Sen insåg jag att jag inget kan göra. Det är redan gjort.
- Vad menar du? - Jag kan inte fortsätta så här.
Först drickandet, sen rehaben, sen självmordsförsöket. Och nu detta?
När ska det ta slut? Jag kan inte gå runt och vänta på nästa kris.
Jag är hemskt ledsen, Avery.
Jag såg mig själv i spegeln i går kväll och då slog det mig.
Jag bryr mig inte ens.
Jag har fått nog, Deacon. Jag har fått nog.
Jag vet inte ens vad det innebär. Vi har varit tillsammans så länge.
Jag tänker inte leva så här längre.
Hej. Förlåt att jag trotsade ditt råd igen.
Jag ska inte försöka ta med honom nånstans igen.
SEAN: MÖT MIG VID LADAN
- Säg inget förrän jag är klar. - Okej.
- Lovar du? - Jag lovar.
Hej.
- Det var så vackert. - Tack.
Du kommer att hata det här, men många kommer att vilja höra det där.
- Jag vet inte om jag klarar det. - Du har inget val.
Det finns en kille.
Så fort jag såg honom visste jag att jag låg risigt till.
Vi började dejta och jag kände mig som en tonåring igen.
Jag var glad och pirrig. Han var otrogen, såklart.
Och vi gjorde slut, såklart.
Sen tog jag tillbaka honom för att jag inte kunde leva utan honom -
- trots att det var hemskt.
Mönstret fortsatte. Varje gång tänkte jag den här gången gör jag det.
Den här gången gör jag slut.
Det här är inte i det förflutna.
När han kommer till stan -
- släpper jag allt för att få känna mig som den tonåringen igen.
- Du behöver inte berätta det för mig. - Jag håller det hemligt...
...för att jag skäms över att jag låter nån behandla mig så.
Jag gissar att du vet hur det känns.
Hej.
Som förälder reagerar man instinktivt med hjärtat och inte huvudet.
Det gör jag ofta, det vet jag.
- Förlåt mig. - Det gör inget.
När jag hör att du ska vara med i hans program...
- ...reagerar jag. Du måste förstå... - Jag kan hantera det.
Du är en stark tjej, men du har nog ingen talan i programmet.
Jag är rädd att han ska utnyttja dig på grund av den du är.
- Vem är jag? - För honom?
- Du är din mammas lilla flicka. - Jag vill vara nåt mer.
Mamma och Maddie gick sina vägar.
Varför måste programmet vara din väg?
När jag gick in på auditionen var jag livrädd.
Sen började jag sjunga och jag kände mig glad.
Det var första gången sen m...
Kom hit.
- Okej. - Okej?
Vi ska göra det här så snabbt och smärtfritt vi kan.
Men oavsett vad som händer här i dag, kom ihåg att fortsätt sjunga.
Av alla hundratals av er som kom och sjöng går bara tre vidare.
När jag ropar upp er kan ni komma fram.
- Jackson Morris. - Herregud!
Jackson?
- Grace Anders. - Ja!
Där är hon!
- Tack. - Grattis.
Och...
Daphne Conrad.
Daphne. Ja!
Se på dig. Det är sant.
Grattis. Och tack till alla andra. Kom tillbaka nästa år.
- Fem minuter. - Okej, tack.
Du har fem minuter på dig, Jake. Är du klar?
- Jag tänker inte gå. - Inte nu igen. Du måste gå.
- Inte om han tänker skicka iväg mig. - Jag ska lösa det, men nu måste du...
Jag vill bara säga att jag är väldigt stolt över alla i det här rummet.
- Det kommer att bli jättekul. Skål. - Skål.
- Vill du att jag ska gå? - Nej, stanna.
Jisses, han är här. Jag kommer strax.
- Är allt bra? - Ja.
Det kommer att bli grymt!
- Är han klar? - Han vill inte.
- Jag ska prata med honom. - Han vill inte prata, Brad.
Deacon, vilken överraskning. Kom du förbi på en snabbis?
- Jag går och hämtar honom. - Ja, vad du än säger.
Vi kör igen om 15 sekunder. Var beredda.
Där är du. Kom nu. Jag har bättre saker för mig.
- Håll tyst. - Säg inte så, Jake.
- Vad sa du precis till mig? - Håll tyst. Jag pratar inte med dig.
- Jag löser det här. En sekund bara. - Säkert.
Välkomna tillbaka till "Chew". Vi har ett Nashville-band här.
De ska framföra två låtar och gör sin tv-debut här i "Chew".
De har gjort scenen till ett skrot- upplag. Välkomna Last Highways.
- Kom ut, Jake. Gör inte så här. - Gå din väg.
- Jag ber dig inte en gång till. - Lämna mig i fred.
Ska du få mig att komma in?
Han pratar bara så här när han är här.
Om du inte kommer ut inom tio sekunder kommer jag in!
Sju, sex, fem...
- Två, ett. - Sluta, Brad!
- Du följer med mig nu! - Jag kommer inte.
- Sluta, Brad! - Upp med dig!
- Då hjälper jag dig på traven. - Släpp honom, Brad.
- Lugna ner dig. - Brukade du precis våld mot mig?
- Will? - Hör du oss?
Ring efter en ambulans!
Vi hörs.
Hör du mig, Will?
Släpp fram oss.
- Ingen puls. - Ingen puls... Herregud.
Text: Maja Falk www.sdimedia.com